Narodil jsem se před 400 lety na Skotské Vysočině.
Jsem Nesmrtelný a nejsem sám.
Teď nastal čas Střetnutí, kdy úder meče uvolní energii života.
Na konci může zůstat pouze jeden.
Dáma a tygr
Ten hluk davu, ta vůně... Co to tu smrdí?
Miluju cirkus. Ale proč by ti někdo posílal lístky?
- Nejsem si jistý. - Můžeš hádat.
Já jdu vážně do cirkusu. Neuvěřitelný!
Merci, messieurs, dames! Děkuji, dámy a pánové!
A teď laskavě zaměřte svou pozornost vysoko nahoru
na visuté lano.
A prosím o velký potlesk pro
oslnivou, úchvatnou
smrtí pohrdající
Úžasnou Amandu!
Kámoška?
Jan zlozvyk.
Postarám se o vašeho koně, pane.
Je dobře, že jste se vrátil v pořádku.
Duncane!
-Lásko. -Chceš mi říct sbohem?
Sbohem.
Nikam nejedu. Jen chci dát pár věcí bokem.
Tak co jsi dělala, když jsem byl pryč?
Čekala jsem na tebe. Velmi netrpělivě.
Jak bylo v Mnichově?
Chybělo tomu určité... je ne sais quoi (cosi).
Moc dobře víš, co tomu chybělo.
Tamtudy. Vy běžte po schodech. Rozkaz, pane!
- Chci MacLeodovu hlavu. - Pomohl jsi mi ukrást šperky.
MacLeod nebyl součástí dohody. Mimoto by ses musel
probojovat hordou vojáků, aby ses k němu dostal.
Jindy.
Nebuďte bláhový.
Co chcete?
Vysvětlení.
Například, co děláte s pečetním prstenem barona Holsteina?
Vy první.
Ukradl jste ho včera v noci z baronova zámku
spolu se všemi šperky jeho ženy.
Ale tenhle prsten jste ukradl přímo z jeho prstu
zatímco spal.
Zajímavá představa.
Tohle už nedělejte.
Vy mi vyhrožujete.
Ano.
Zvedněte to. Zvedněte to!
Znova.
Já, já se omlouvám.
Omluva přijata.
Gute Nacht!
Ukradla mi koně.
Zastřelte ho!
Můj kůň! Střílej! Střílej!
Říkáš, že Úžasná Amanda je něco jako zlodějka.
Žádná obyčejná zlodějka, ona je mistrovská zlodějka,
která krade, kdykoliv se jí to hodí.
Třeba když potřebuje peníze.
Jo, nebo když potřebuje trochu vzrušení.
- Ale mohla tě nechat zabít! - Nebo hůř.
Když jsem ji znovu potkal, tak přísahala,
že mě nechtěla dostat do potíží.
Moment. Ty ses s ní chtěl znovu vidět?
Jo.
Duncane!
A kdo by nechtěl.
Ahoj. Je to už věčnost.
Barnum a Bailey, rok 1926, štace po jihozápadě.
Vědí to.
Jsem si jistá, že nevědí všechno.
Byla byste překvapená.
Tenkrát po tobě šel federální šerif.
Potom, co jsi odešla z cirkusu. Něco se sérii loupeží
na území pěti států. Promiň.
Doufám, že tě neotravoval.
Po Bavorsku jsem si nikdy neodpustila.
Nevypadáte jako někdo, kdo by si dělal
moc starostí s odpouštěním.
Tess, víš že s sebou všichni nosí velké meče.
Jen připomínám.
Vždycky jsi měl zálibu v duchaplných a odvážných ženách, Duncane.
A slušných. Nezapomeňte, že slušných.
Čas jít. Bylo to vzrušující.
Bylo to 65 let.
Děvče by si mohlo myslet, že se mu vyhýbáš.
Jak si to můžeš myslet. Nashledanou, Amando.
Jestli zas někdy budeš chtít utéct s cirkusem,
přijď za mnou.
Přijdu.
Poslyš, mohla by ses někdy stavit.
Víš, třeba říct ahoj nebo tak.
- To bych moc ráda. - Mám tu někde vizitku.
Tady. Přijď kdykoliv. Rád jsem tě poznal.
Ahoj.
- Tak teď jsi poznala Amandu. - Jo.
Poznala jsem Amandu.
Hej, Amando! Ve stanu na tebe čeká nějaký chlápek.
Tvrdí, že tě zná. -Díky, Julesi.
Čekala jsem ho. - Dobrá .
Haló?
Takže jsi nemohl nepřijít.
Haló?
Kde jsi?
Vůbec jsi se nezměnila.
- Zachary. - Amando.
Hledáš snad tohle?
Začala jsi být dost předvídatelná.
Utekl jsi.
Ano.
Víš, nebylo snadné dostat se z vězení s nejvyšší ostrahou.
Ani pro mě.
Musel jsem si hrát na blázna a dostat se mimo zdi.
Potom...
Víš, co mi nejvíc chybělo?
Pocit starého... dobrého... Oživování.
- Počkej! - Ne, potom co jsi mi udělala
mi nemůžeš dát dostatečně dobrý důvod.
Můžu ti dát 10 miliónů důvodů
v amerických dolarech.
Legrační. Myslíš si, že by to stačilo.
Můžu ti dát hlavu Duncana MacLeoda!
Bonjour, mademoiselle. (Dobrý den, slečno.)
Tu as l´air bien bel aujourd´hui. (Dnes vám to opravdu velmi sluší.)
Vždycky jsem měla pocit, že se francouzština
jako milostný jazyk trochu přeceňuje. Co ty?
Absolutně.
Měl bys používat "tu" jen když znáš toho druhého opravdu dobře.
Hodně dobře.
Kdy se Duncan vrátí?
Kdo?
Duncan. -Duncan. Ano!
Duncan MacLeod. On bude...on...
Já nevím.
Možná by ses měla zeptat Tessy.
Promiň. Nemyslím, že jsi mi řekl své jméno.
Moje jméno? Richie... Rich... Richard.
Lví Srdce.
Znala jsem ho. - Richarda Lví Srdce?
Jo, jasně.
Vážně?
Jaký byl?
Lví srdce nebylo jediný zvířecí rys.
Měl výdrž býka.
Svaly se mu vzdouvaly pod kůží jako hřebci...
No...
Jo, připomínáš mi ho.
Připomínám.
Ano, ano, připomínám.
Kdy jsi říkal, že se Duncan vrátí?
Každou minutou.
Moc ráda jsem tě poznala, Richarde.
Jo. Richard Lví Srdce. To se mi líbí.
Ťuk ťuk.
Omlouvám se, že sem vtrhávám jako velká voda.
Je to tu docela kouzelné, svým klaustrofobickým způsobem.
Všichni nemůžeme žít pod šapitó a na kostýmech nosit lesklé kamínky.
Mohu vám s něčím pomoci?
Ano. Doufala jsem, že zastihnu Duncana doma.
Vážně?
Takže vy jste umělkyně?
Většinou dělám sochy. Tohle je jen předběžná skica
pro jednu věc.
Sochařka. Znala jsem Rodina.
Zřídkakdy používal skicy. Radši pracoval přímo s jílem,
tvaroval ho rukama. Velice smyslný muž.
Stála jsem mu modelem, kromě jiných věcí.
Jednou mi budete muset o těch jiných věcech vyprávět.
Ale teď musím jít.
Právě včas říct Duncanovi sbohem.
Proč nejsem překvapený.
Přišel tě navštívit duch minulých Vánoc.
Nerozbaluj žádné dárky zatímco budu pryč.
Je svým neotesaným způsobem docela osvěžující.
Myslím, že se mi líbí. - Co chceš, Amando?
Potřebuju tvoji pomoc.
Promiň, nedělám druhořadou práci. Možná potřebuješ řidiče na útěk?
Se zločiny jsem skončila, Duncane.
Tohle jsi říkala v Konstantinopoli před 250 lety!
Chvilkové nutkání.
Málem mě stáhli zaživa z kůže, když jsem pro tebe šel.
Ale dostal ses z toho, jako vždycky.
Někdo po mně jde. - Policie?
Ne. Někdo z nás.
Včera v noci jsem ho cítila. -Kdo to byl?
Nevím, ale není to fanoušek. Mohl bys jen... dávat na mě pozor?
Potřebuju, aby mě někdo držel za ruku.
To je změna. Obvykle jsem držel tašku.
Tentokrát ne, slibuju.
Podívej, celkem mě vystihla, nemyslíš?
Mohu vám nějak pomoci, monsieur?
Koupil jsem tu před časem meč. Bohužel se ztratil.
Rakouská šavle, ukovaná v Toledu, s damascénským ostřím.
Pamatuji, že jsem takou prodával. Ale to je už dávno.
Možná, že uvažujete o některé z našich prvotřídních kopií.
Je pohledem nerozeznatelná od té, kterou jste ztratil.
Může vypadat stejně, ale nemám z ní stejný pocit.
Nechci ji na ozdobu.
Potřebuji čepel, která odolá té nejlepší oceli. Chápete?
Samozřejmě. Jste purista. Mám tu jeden originál,
vyrobený v Toledu damascénské oceli.
Přineste ji. Prosím.
Ano. Před 30 lety tu byl muž,
který zacházel se zbraní přesně jako vy.
Připomínáte mi ho. - Vážně?
Vezmu si ji.
Monsieur, měl byste vědět, že taková zbraň stojí 40 000 franků.
- Nejsem si jistý, jestli mám tolik u sebe. - Bereme kreditky.
Bez ní ven nechodím.
Není tady. To vidím.
Nepůjdeme dovnitř? Mám tu vychlazený Veuve Cliquot 76.
Pokud pamatuju, je to tvůj nejoblíbenější ročník.
To bylo 1876 a od té doby mé chutě trošku vyzrály.
Vím, že tomu nebudeš věřit, ale často jsi mi chyběl.
Vím, že to není vzájemné.
Nikdy tu nebyl jiný Nesmrtelný, že ne?
Myslíš, že jsem si to vymyslela, abych tě sem dostala?
- Napadlo mě to. - Tak zoufalá nejsem.
Sbohem, MacLeode.
Co se to tu k čertu děje?
Jsem Duncan MacLeod z klanu MacLeodů.
- Myslím, že jsem ještě neměl to potěšení. - Vím, kdo jste.
Setkáme se znovu, Highlandere.
- Jsi si jistá, že jsi ho předtím neviděla? - Kdybych měla Bibli, přísahala bych na ni.
Vážně?
Víš, děvče by si mohlo zvyknout na to mít u sebe někoho jako ty.
Moc si nezvykej.
Hej! Kam jdeš?
- Domů. - Co když se vrátí?
Teď, když tví přátelé vědí koho hlídat, pochybuju, že tě ještě bude obtěžovat.
Nenechal jsi mě, abych ti pořádně poděkovala
za to, jak jsi mi zachránil život. - Pošli mi pohled.
Co se děje?
Jen se ve zprávách dívám, kdo utekl z vězení.
Proč?
Nesmrtelný, který mě napadl, připomínal chlápka, co utekl.
Co píšou?
Jmenuje se Zachary Blaine. Zkoušel utéct už dvakrát
přeběhnutím po telefonním kabelu. - Telefonním kabelu?
-Jako cirkusák. -Přesně jako cirkusák.
Myslíš, že je mezi tímhle Blainem a Amandou spojitost?
Sám jsem kdysi vystupoval, víte?
Vážně, monsieur Lamartine? Vsadila bych se, že jste byl kouzelník.
Ne ne, byl jsem ve vaudeville. Byl jsem "Muž s Pamětí".
"Není nic, co by nevěděl, žádná otázka, kterou by..." Zbytek jsem zapomněl.
Po válce bylo málo práce.
- Takže jste se stal agentem? - Miluju show business.
Hlavně cirkus. - Kolik umělců teď zastupujete?
Teď žádného, před třemi lety jsem odešel do důchodu.
Ale chodím sem každý den.
Setkal jste se někdy s provazochodkyní jménem Amanda?
Amanda Darieux? - Pamatuju si Amandu.
Ale její příjmení bylo... LeFauve. Byla to kráska.
Neobyčejný talent. Proč se na ni ptáte? Musí být už léta mrtvá.
Dělám výzkum pro knihu o historii cirkusu.
Ona a Zachary byli hvězdami první třídy.
- Zachary? - Zachary Blaine.
Jednu dobu byli partneři. Myslím.. počkejte.
Možná tady někde mám plakát.
Nemůžu ho najít. Tady je.
Monsieur Lamartine, vaše paměť je stejně výborná jako kdysi.
Dobrá, dobrá, jedou v tom spolu. Ale o co jim jde?
- Není to jasné? O tvou hlavu. - Amandě ne.
Možná ji ten Zachary nutí.
Tuhle ženskou nikdo k ničemu nepřinutí.
- Musí v tom být něco jiného. - Můžu jí sledovat a zjistit, co chystá.
- To ne. - Věř mi, Macu.
Nepřijde na mě. - Ne.
- Ubližuješ mi. - Skvěle. Zasloužila bys mnohem víc.
Jakou hru to hraješ? MacLeod mi málem setnul hlavu.
Byla to tvá chyba. Kdybys přišel o hodinu později,
byl by zdrogovaný a v bezvědomí. Teď ví, že tu jsi
a bude to mnohem těžší. - Už jsem to říkal, Amando.
Vezmu si buď jeho hlavu, nebo tu tvoji.
Jen se uklidni. Dostaneš ji.
Pořád chceš těch 10 miliónů, ne? No?
Tyhle knihy stojí 10 milionů dolarů?
Tahle.
-Jak chceš takovouhle věc udat? -Už na ni mám kupce.
Jsou tu dva poplašné systémy. Portrin 303 jako hlavní
a 122 jako záložní zvukový. Krabička kontroluje zvukový senzor.
Pokud ji otočíš doprava, aktivuje se.
- Nebo to bylo doleva? - Nedělej si legraci.
Ve vězení člověk rychle vypadne z obrazu.
Uděláme to přesně jako v Gottsburgském muzeu. Dnes v noci.
- Co? Co se děje? - Nic. Naprosto nic.
Zachary a Amanda nešli do muzea, protože by byli milovníci umění.
Dostaneš se do pořádných problémů a kvůli čemu?
Zachary je na mě vysazený. Nenechá toho, dokud nedostane mou hlavu.
Jo. A nezapomeň na Amandu. Podle toho, co jsem viděl, není zrovna šťastná.
Po tom všem, co ti provedla, proč se ještě staráš jestli je šťastná nebo ne?
Nevím, Tesso. Rozesmávala mě, když kolem nebylo
moc věcí k smíchu. Takhle to nezní tak důležitě,
ale tohle si o ní pamatuju. - Mám pocit, že s ní musím soupeřit.
Možná, že kdybych byla pirátka nebo tak něco...
Moment. Richie, mohli bysme mít trošku soukromí?
Právě jsem odcházel.
Jsi jen ty a já. Není žádná soupeřka.
Duncane, buď opatrný.
To jsem vždycky.
Měla jsem tušit, že tě nikdy neoblafnu, Duncane.
- Tak jak to bylo? - Byli jsme partneři.
Na visutém laně, při krádežích. Začal být otravný.
Strašně chamtivý. Potřebovala jsem se ho zbavit.
Nahrála jsem vlastní smrt a jeho obvinili z vraždy.
Jak příhodné. Takže když utekl,
přišel si pro tebe a ty jsi mu nabídla moji hlavu.
Ne. To byl jeho nápad. Celá staletí tě nenáviděl.
A proč to?
Protože se pořád cítil druhořadý.
Hádám asi proto, že jsem mu to řekla. - Mockrát díky.
Nikdy bych mu ale nedovolila setnout tuhle hlavičku, je až moc hezká.
- Měla bys opustit město. - Odjedu.
- Pojď se mnou. - Ne, díky, už jsem měl to potěšení.
Můžeme si rozdělit peníze, zbavit se Zacharyho...
Být tebou, tak neplýtvám tolik času mluvením. Protože až zjistí,
že se neukážeš, bude pěkně naštvaný.
Jsi si jistý, že tě nijak nepřesvědčím, abys šel se mnou?
- Promiň. - Ty taky.
- Proč mě to nepřekvapuje. - Děvče musí udělat to, co musí.
Dobrá, skončíme to.
Chlap musí udělat to, co musí.
Amando!
Slíbili, že ti neublíží, pokud to nebude nutné.
Takže buď hodný kluk a ráno tě nechají jít.
Amando! Amando!
Jak vás k tomuhle přinutila? Jako bych to nevěděl...
Víte co právě teď dělá? Páchá velkou loupež.
- Čekáš, že ti uvěříme, ty trdlo? - To si o mně myslíš? Že jsem trdlo?
Pocházím ze starého cirkusáckého rodu. - Jo, jasně.
- Moje babička byla Zazel Ohromná. - Lidská dělová koule?
Jo. Cestovala s provazochodeckou rodinou Silbonů.
Dokonce hrála pro královnu Viktorii.
- Co jsi dělal ty? - Byl jsem krasojezdec.
Říkali mi Velký MacLeod.
- Nikdy jsem o tobě neslyšel. - Hrál jsem v Orientu.
- Můžu to dokázat. - Jak?
- Otestuj mě. - Amanda by mi nelhala.
Věř mi, nebyl bys první muž, ze kterého udělala šaška.
Dobrá, trdlo. Ukaž nám, co umíš.
Možná že už mi to tak nepůjde.
Výmluvy Velkého MacLeoda.
V plném cvalu se trefíš do všech těch terčů?
- Přesně tak. - Vidíš tamtoho chlápka?
To je Henry, krotitel lvů. Je to dokonalý střelec
a nenabíjí slepé náboje.
- Chceš něco říct? - Jo. Je čas na pořádnou show!
Klika.
Fortrin 122 se zapíná o patro níž. Za jak dlouho dokončí stráž obchůzku?
12 minut.
Jste vážně dobří. Měl bych vás nechat utéct.
Víte co? Hodím si mincí.
Hlava - nechám vás jít. Orel - zavolám policii. Dobrá?
Nebyla to zrovna nejelegantnější akce, ale fungovalo to.
Kde je sakra MacLeod?
- Měl jsem tušit, že je to past. - Co?
Pomůžu ti ukrást knihu, MacLeod mi setne hlavu
a budete spolu žít šťastně až do konce.
Fajn Zachu, starý brachu, jestli to chceš takhle.
- Skončíme to jednou provždy. - S potěšením.
Šetřil jsem si to na MacLeoda, abych ho zpomalil.
Ale jak se říká: Vše je dovoleno v lásce a...
- Věděla jsem, že přijdeš. - Copak, chyběl jsem ti?
Proč se ji snažíš zachránit, MacLeode? Už tě kdysi zradila.
Aspoň jsem dost chytrý, abych neskončil ve vězení.
Co musí děvče udělat...
Poslyš. Mám nádhernou vilu na řeckých ostrovech.
Můžeme se tam opalovat celých sto let.
- Amando. - Ona zestárne.
- To je mi jedno.
Dobrá. Stálo to za pokus.
Uvidíme se někdy v cirkusu.
Amando.
Ano?
Nech tady tu knihu.
Highlander CZ projekt (highlander.mysteria.cz)
překlad a titulky: Ziina (ziina@centrum.cz)